Mads Andersen Skjern handelsresande i manufaktur-
- kommer till Korsbaek 1929 åtföljd av sin lille son Daniel.
Den sömniga lilla stan är idealisk för en driftig affärsman.
Han vill etablera en manufakturaffär-
- men bankdirektör Varnaes, Korsbaeksbankens direktör-
- och överhuvud för stans ledande familj, stöder honom inte-
- av hänsyn till stans gamla familjer och särskilt Albert Arnesen-
- som är innehavare av Damernes Magasin.
Mads får stöd av grishandlare Oluf Larsen-
- vars fru Katrine har pengar på kistbottnen.
Mads gifter sig med Ingeborg och adopterar hennes dotter Ellen-
- från ett tidigare äktenskap med Holger Jørgensen-
- som sedan går in i det danska nazistpartiet.
Mads och Ingeborg får 1933 sonen Erik-
- och lägger bort "Andersen" och kallar sig kort och gott Skjern.
Mads företagsamhet har satt åtskilliga spår i Korsbaek.
Damernes Magasin har gått i konkurs-
- och innehavaren Albert Arnesen är död.
Stans ledande familj är också skakad över-
- att Maudes syster Elisabeth som hittills bara varit moster-
- förälskar sig i Mads Skjerns bror Kristen.
Han är bankutbildad och när det visar sig-
- att han blir direktör för den nya Omegnsbanken-
- blir förhållandet mellan Kristen och Elisabeth omöjligt.
De försöker återuppta förhållandet-
-som nu förstörs av rykten om-
- att Mads har mutat kommunalrådet-
- att överlåta en tomt på vilken det skulle ligga en park-
- med en byst av den ursprunglige ägaren Fernando Møhge.
Änkefru Møhge-
- förser advokat Skjold Hansen med vapen mot Mads Skjern.
När kommunalrådet smiter med kommunens kassa-
- tvingas Mads inse att han måste börja om från början.
Då gifter Kristen Skjern sig med Skjold Hansens dotter [ben-
- Och Skjold Hansen lägger ner saken av familjehänsyn.
Mads konfektions-fabrik får ligga kvar utan protester.
Mads blir segrare medan Varnaes pressas av Skjold Hansen-
- av ett besvärligt familjeliv med sin pjoskiga fru Maude-
- och av brodern Jørgens vansinniga dispositioner-
- för att hålla kvar flickvännen Gitte Graa.
Varnaes inleder ett förhållande med bankassistenten Ulla.
Det upphör när hon måste gå genom en fosterfördrivning.
Köksan Laura står för stabiliteten hos Varnaes.
Husan Agnes har gift sig med Røde och fått sonen Aksel.
Røde uppsöks av Herbert Schmidt, som får husrum hos grishandlaren-
- och knyter vänskapsband med Vicki-
- som börjar studera till lärarinna.
Herbert lämnar Korsbaek för att delta i spanska inbördeskriget.
Från herrskapshus till herrskapshus går damerna på visit-
- anförda av fru Fernando Møhge och hennes kuvade dotter Misse.
Hösten 1937 - Våren 1938
- Då är vi här. - Vad ska vi göra här?
Det är vårt.
- Det jättehuset - har du köpt det? - Ja, nu går vi in och tittar.
- Men av vem? - Av änkan.
- Köpman Munks. - Den rike järnhandlaren?
- Jag trodde ni var där inne. - Tanten slängde ut oss.
- Vi hann inte säga nåt. - Hon kan inte vänja sig vid tanken.
- Han gick i konkurs och sköt sig, va? - Ja, samma år som Arnesen.
Vad önskar ni?
Det är jag... vi som har köpt ert hus, fru Munk. Det är min fru.
Kom in. Trädgården går ända ner till i jorden.
Här är så förfallet.
Vänta bara till arkitekten och målaren har varit här.
- Nå? - Jag bor hellre ovanpå affären.
De två husen på Algade ska rivas.
Jørgensen har ritat ett nytt. Ett varuhus med tre våningar.
- Var kommer alla pengar från? - Banken litar blint på mig.
Ja, det gör du väl också?
Det var där min man sköt sig.
Det vanliga, Boldt.
- Vaktmästarn! - Nån tror att det här är en lyxkrog.
Ber att få gratulera. Dottern har kommit upp sig.
Hon ska ju bli härskarinna över det stora järnhandlarpaläet.
Den ena kapitalisten avlöser den andra.
- Fede har börjat kalka graven. - Det sägs att änkan inte vill ut.
- Hur många gånger ska jag ropa? - En sak i sänder, magister Andersen.
- Jag har henne i hälarna hela tiden. - Hon är väl rädd att du tar nåt.
Vad kan jag stå till tjänst med, ärade pensionär?
Ni kan meddela köket att måltiden inte heller i dag var till belåtenhet.
Såsen var kall.
- Samma budskap som vanligt. - Varför äter han här då?
För att hans fru den gångna våren var klok nog att lägga sig och dö.
Det är mig ett nöje att meddela att vår överenskommelse upphör i dag.
Nöjet är helt på vår sida.
Han lyckades. Det sägs att han ställt in sig hos fröken Mikkelsen.
Man får hoppas att hon kan hålla såsen varm.
Allt måste tvättas. Det ligger damm överallt från eländet där borta.
Det blir säkert fint. Varuhus med tre våningar har vi inte haft förut.
- Ser man att klänningen sitter åt? - Än så länge är det ingen fara.
- Ska de äta kaktus? - Det heter "kronärtskocka".
Allt ska vara franskt sen bank- direktören och frun var i Paris.
Det är inte det enda konstiga vi har fått.
- Är det de vanliga? - Nej, det är en bjudning för yngre.
- Det var kanske på tiden. - För att inte säga i sista stund.
- Där har vi ju Agnes. - Och lite till.
Ja, precis så... De ska serveras glödheta med iskallt smör.
- Tror frun att alla vill ha? - De flesta har ju varit i Paris.
Sätt upp cocktail-glasen till min man så ordnar han resten.
De har skaffat sig bar också och ny grammofon.
Vad sa frun när hon såg att det skulle bli tre våningar?
Hon tycker illa om att det kommer att ge skugga.
- Då gick hon väl och la sig? - Frun lägger sig inte mer.
Det borde vara lag på att gifta par skulle åka till Paris vart femte år.
Den lagen borde du föreslå Stauning. Den skulle intressera arbetarna.
Stauning förstår sånt. Det vet generalkonsuln allt om.
De träffar Staunings.
Du har väl inget emot att få Skjold Hansen till bords?
- Det gör mig detsamma. - Då får Gustav Vicki till bords.
Så kan han underhålla henne om slaget på Blågårds Plads i går kväll.
Han var längst fram i KU:s tappra skara. Har du inte läst Politiken?
Vi har ju inte Politiken. Dagens Nyheder är väl utmärkt.
Men de glömde tydligen skriva att Gustav blev arresterad.
Vår lillebror slog en arbetare i huvudet med en cykelpump.
- Visste du det, Hans Christian? - Berlingeren nämnde inga namn.
- Om Mammy får höra det och far... - Det gör de när böterna ska betalas.
- Sitter han i fängelse? - Nej, så väl är det inte.
Jag ska provsmaka min nya Varnaes Special. Ni väntar väl?
Nej, jag behöver nåt efter det med Gustav.
Det är bäst jag går upp med det här innan de börjar dansa.
Ta ett par flaskor och följ med. Så ni får se hon den där Vangel.
Hon är generalkonsulinna.
Hon är så urringad att hon kan amma utan att knäppa upp. Kom nu.
Det skulle ju vara för att hjälpa dig i ditt tillstånd.
Där har vi min vackra bordsdam. Det är nåt jag vill fråga er om.
Varför träffas vi så sällan?
För att vi båda har mycket att göra. Det är på tiden jag tar min examen.
Varför vill en vacker flicka som ni bli lärarinna?
För att kunna få ett arbete som jag står ut med.
- Vackra flickor ska försörjas. - Det är en teori som män har.
Nej, vänta lite. Jag vill prata allvar med er.
- Det kan vi göra där inne. - Nej... Ska vi inte sätta oss här?
- Hon liknar ett spöke. - Hon letar nog efter sin man.
Där ser ni. Hur det är att bli försörjd.
- Nu låter ni som Elisabeth. - Vi är också överens om mycket.
- Vill ni sluta som hon? - Hellre det än som så många andra.
Om vi möttes då och då kunde jag kanske omvända er.
Jag har blivit omvänd en gång. Jag ska inte omvändas tillbaka igen.
Är det sant att ni sällskapar med en tysk... kommunist?
Sällskapar med... Jag vet inte riktigt...
Han slåss i Spanien. Han kanske är död.
- Hur kan ni hoppa på det? - Kanske för att min far är överste.
- Ska vi inte slåss för våra ideal? - Våra ideal ser olika ut.
Nu går vi in och dansar. Annars... kanske jag omvänder er.
Det skulle ni inte klara av.
Ni skulle antagligen försvara er med en cykelpump.
Får jag lov? Vi är här för att roa oss.
- Tack. Du har kanske fått nog? - Jag vill gärna vila ett tag.
- Kan jag fresta er med nåt? - Nåt med massor av vatten i.
Och ni?
Vem är hon?
- Gift med fabrikant Jebbe. - Dansar han inne i matsalen?
Han har dragit sig tillbaka med generalkonsulinnan.
- Var har du Gitte? - I Schweiz.
- Hon tycker det är roligare där. - Det har hon inte helt fel i.
Jag tackar så mycket.
Viggo, var är du? Hör du vad det är?
Det är vår melodi.
Kom nu, frugan! Nu ska vi visa dem.
Hur har det gått till? De gamla glasen...
Jag blev knuffad av herr och fru Skjold Hansen. Mitt i en tango.
En bjudning för yngre... Vad ska frun säga?
Frun har sett det. Hon dansade också tango.
Hon sa bara äsch.
- Vem var det? - Generalkonsuln. Han med frun.
- Han letar efter henne. - Han är inte ung.
Nej, men det är frun.
Bevare mig väl. Det är Lauritz järnvägsuniform.
- Han slogs på Blågårds Plads. - Arga katter får rivet skinn.
- Han ska ha den i morgon. - Låt mig göra det.
- Det har varit kalas hos dem. - Ellen blev 14.
Och nu ska ni gå och lägga er. Hämtade Frederiksen er inte?
- Jo, men åtta andra åkte också med.
- Vi låg också ovanpå varandra. - Låt in slattarna, pojk.
- Gustav behöver en försvarare. - Ska det vara jag?
- Annars blir det en dyr historia. - I så fall blir det mitt sista fall.
Jag har sålt min praktik och deponerar min auktorisation.
Ursäkta ett ögonblick, Vicki. - Är nåt på tok?
Jag har gått in i affärslivet.
Gittes f.d. familj har Graas Kleedefabrikker. Jag är förvaltare.
Huvudägarna bor i Schweiz. De behöver en jurist.
- Nå, vill han? - Det blir min sista goda gärning.
- Vi tillhör ju också samma parti. - På varsitt sätt, min herre.
Förr i tiden gick de i alla fall hem i anständig tid.
Agnes, kom. Det är nåt Agnes måste se.
Gå upp och se om det fattas nåt, Esther.
- Vad var det? - Ulrik kastade en smällare.
- Vad var det bra för? - Det låg två gäster i hans säng.
- Det var hon den urringade. - De störtade ut illa kvickt.
Sånt händer inte när Møhges är här. - Låt bli snittarna!
Det rör sig om ett konsortium. Fundera på det.
Det var nån som sköt.
- Det är också en chans för er. - Vi pratar om det i banken.
Vi kanske skulle ta snittarna nu. Vi är... fulltaliga.
Ser hon inte bra ut? Nyss hemtagen från Paris.
Lika bra som Musse. Vi två har haft tur, inte sant?
Er fru har saknat er i kväll.
- Har du nåt emot att vi går nu? - Du är väl inte trött.
- Jag är ett par år äldre än du. - God natt.
- Trakteringen är nog inte lika bra. - Men sällskapet är desto bättre.
- Jag är inte särskilt festlig. - Ni är alltid densamma.
Jag är ganska trött på att alltid vara densamma.
- Det går ju bra med eleverna. - Kanske det, men inte med mig.
Jag håller på att bli en tragisk figur.
Eleverna, med undantag av två, är hopplöst omusikaliska.
Vad är det för ett liv? Om jag skulle flytta, t.ex. till Köpenhamn.
- Hade det förändrat nåt? - Jag kunde utnyttja min utbildning.
Jag är organist också. Jag kan träna upp mig igen.
Varför sökte ni inte vikariatet för organist Halvorsen?
Jag hade aldrig fått det. Ni vet vem som är ordförande för kyrkorådet.
Mads Skjern. Han är omusikalisk om han valde magister Andersen.
Magister Andersen känner fröken Mikkelsen, som känner prostinnan.
Han spelar skärande falskt. Han blir inte biträdande organist.
Inte jag heller.
Efter uppståndelsen med dr Leunbach. Och sen allt annat.
- Vad tänker du göra, Elisabeth? - Jag tror att jag ger mig iväg.
Men...
Tycker ni att Jag har mer att uträtta I Korsbak?
Ta bort det där. Jag tror inte heller min fru ska ha nåt.
- Ska jag bära upp en bricka till frun? - Ni kan fråga henne.
- Laura ska gå till kyrkan. - Ja, det kunde fler behöva.
Håll dig till konsulinnan Holm och tant Møhge.
Du missade förmaningstalet som jag höll för din fräcke son.
Han skrämde livet ur det älskande paret.
Jaså, Ulrik? Var är han?
Han har flytt från moralpredikanten. Du är också den rätte!
Jag har aldrig gjort skandal i sällskapslivet.
Det andra var för Danmarks skull. Räck mig osten.
Utan mat och dryck är hjälten inget värd.
Är det nån av er som bekämpar marxismens pest?
- Vem är det till? - Till frun.
Då är hon inte döende i alla fall.
- Jag trodde du var sjuk. - Nej, jag är hungrig som en varg.
Du ser lite blek ut.
Tre av de gamla glasen gick sönder och det fattas en fiskkniv.
Den lille liderlige fabrikanten såg ut att kunna göra lite av varje.
Tack. Fiskkniven dyker nog upp när vi har räknat efter.
Så kan du inte tala om en gäst inför hembiträdet.
- Det är en av Maudes nära vänner. - Det säger han för att retas.
- I Paris sprang han efter dig. - Hans fru är svår.
Det hade jag varit i hennes ställe.
Elisabeth?
- Mammy har ringt. - Vad ville hon?
- Far har lagts in på sjukhuset. - Är det allvarligt?
Han fick ett slaganfall när han läste om Gustav.
- De vet inte om han överlever. - Där ser du, din skitunge!
Det är cykelpumpen! Kunde du inte ha valt nåt annat att slå med?
Far brukar aldrig läsa Politiken.
Han tog med den hem för att det stod nåt om Betty Nansen.
- Landshövdingens gamla kärlek. - Gör du dig lustig på fars bekostnad!
- Mammy vill att vi kommer. - Det är tur att vi är samlade.
- Jag sitter inte bredvid honom! - Nu åker vi.
Gitte sa en gång att det aldrig händer nåt i den här familjen.
Gudskelov. Att vi inte får hembakat efter den där hönan.
Den var kanske lite seg.
- Varför behöll du inte fru Olsen? - Djup och varaktig söndring.
- De fann varandra aldrig. - Jag snubblade ständigt över henne.
Hon kände ansvar för att Kristen skulle överleva giftermålet med mig.
Fru Olsen hade sina egna system, som inte passade Iben.
- Vad lärde du dig på vingodset? - Det skulle du vilja veta, va?
Iben har alltid varit pappas flicka. Hon blir en god husmor.
Om inte förr, så när det kommer småbarn.
- Det är kvinnans bestämmelse. - Inte min.
- Vad säger du, Kristen? - Vi har tiden för oss.
Tig nu, Musse. Kan ni inte sätta er där borta?
Jag har nåt att prata med Kristen om.
En cigarett?
Berätta för Iben hur länge man kokar en höna.
Mina aktier i Korsbaeksbanken... Jag vill sälja hälften.
- Det är annars bra värdepapper. - Pengarna ska arbeta för mig.
Du vill kanske köpa aktier i Omegnsbanken?
Jag har erbjudit Varnaes aktierna till samma kurs jag gav för dem.
Hem till familjen med dem igen. Han har nåt jag vill ha.
Den stora tomten bakom hans bostad på Algade.
Han har över ett tunnland mark mot Skt. Josefsgade.
Där vill vi ha ett garage med bilförsäljning.
Det är framtiden. Det vädrar jag.
Nej, nu jäklar.
- Spelar du mycket, Kristen? - Inte så ofta numera.
Om du och din bror vill vara med...
Varför har du aldrig köpt ett sånt, Viggo?
- Det låter hemskt. - Du är inte musikalisk.
Han anser att bilar är framtiden.
- Vi kan få vara med i konsortiet. - Har jag inte nog med projekt?
Jo, jag förebrår dig inte om du vill ta det lugnt ett tag.
- Det hade jag inte tänkt mig. - Vad nu då?
Konfektionsfabriken går bra, men valutacentralen är besvärlig.
- Den slipper inte ens du. - Inte helt och hållet.
Jag får andel i vinsten om jag själv kan leverera tygerna.
Ja, danska tyger, men de täcker väl inte hela ditt behov?
- Om jag kontrollerar produktionen. - Tänker du skaffa dig ett väveri?
Nej, men jag ska köpa en stor aktiepost.
- Var? - I Graas Klaedefabrik.
- Baronen har 100000. - Vill han sälja?
Ja, för han vill utvidga lantbruket. Så det är inte där problemet ligger.
- Var ligger det då? - Här. Jag måste låna pengarna.
100000, Mads? Det törs jag inte.
Hälften, kanske, eller 60000.
- Behöver du hela aktieposten? - Annars har jag inget inflytande.
Men familjen Graa har ju ändå det största inflytandet.
De bor i Schweiz. Baronen har pratat med dem.
De är inte ointresserade av en ny storägare.
Direktören är ju gammal.
Hur mycket har din svärmor?
Katrine håller hårt i pengarna.
Katrine är ju inte dum, så just därför... kanske?
Kanske.
Så sorgligt det var med landshövdingen.
Fernando dog också av ett slaganfall.
- Han hade blivit för tjock. - Fernando var en ståtlig man.
Han vägde 117 kilo dagen då han bars till graven.
- Det måste varit rejält tungt! - Det var en vacker begravning.
- Det snålades inte på nåt. - Regitze, var snäll och häll upp te.
- Och en bulle! - Och hämta några bullar.
Vad tänker landshövdingens fru göra nu?
Mammy flyttar till Köpenhamn för att vara närmare Gustav.
Då får han kanske sin examen.
- Gustav blir pol. mag till våren. - Hur gammal är han?
- Låt mig se... Gustav blir visst 30. - Då var det minsann på tiden.
- Jag måste hem. Vi har fått valpar. - Har ni?
Nej, vår Bella. Hon skulle uppleva moderslyckan, det högsta i livet.
- Det försöker jag förklara för Iben. - Ska hon ha småttingar?
- Nej, även om vi ligger i och tjatar. - Ni ska inte ligga i.
- Vad gör mannen? - Lilla mor då...!
- Vart ska du? - Följa med och se på Bellas valpar.
Bella... henne har Viggo varit i rätten om, för konsuln.
- Var det ett faderskapsmål? - Hon har bitit den där inkasseraren.
- Herr Schwann. - Han kräver nya byxor.
Han påstår att det var i baken.
Herr Schwann var artigare på Damernes Magasin.
- Om han nu blev biten. - Bella har luktat nåt skumt!
Den hunden är guld värd, säger konsulinnan.
- Jag ska nog inte ha nån cocktail. - Det är nåt vi måste prata om.
- Jag har också nåt att berätta. - Om besöket?
- Minns du den sista kvällen i Paris? - Ja, det var en fantastisk middag.
- Och efteråt? - På boulevarden, ja.
- Och efter det... - Vad då?
Då vi kom tillbaka till hotellet.
Ja, vi tog farväl av Paris med stil.
Jag har inte velat säga det, förrän jag visste det helt säkert.
Jag ville vara helt säker. Dr Hansen säger att det är så.
- Vi ska ha ett litet sladdbarn. - Ett vad då?
Vi väntar barn.
- Det kan inte stämma. - Varför säger du så?
- Maude, i vår ålder... - Det måste vara min du syftar på.
Du är ju yngre än jag.
Men jag är ju inte...
Var det inte 23 hon var?
Maude!
- Ska vi vänta med middagen? - Min fru gick visst upp.
Nej, frun gick ut. Det var därför jag frågade.
Maude, vad är det? Kom.
- Det var inte min avsikt... - Du blev inte glad.
Det är klart. Jag fick inte tid att tänka tanken klart. Kom nu.
Folk tittar.
- Då kan vi väl servera? - Först stack frun och sen herrn.
Det finns inga fasta måltider längre. Drick inte det fanstyget.
Det är det de blir tokiga av.
Tänkte du säga det till Ulrik och Regitze?
Inte förrän det syns. Det räcker att du ska vänja dig vid tanken.
Bara du mår bra.
- Så frisk har jag inte varit på länge. - En Grand Marnier?
- Tror du det går an? - Om inte det skulle firas...
Skål för den nya Varnaes Special.
- Du har inte frågat när. - Det kan jag nästan räkna ut.
- Det blir ett Vårbarn. - Dr Hansen säger mars.
Då kan barnet komma ut i trädgården med detsamma.
Trädgården, ja, det var det vi skulle prata om.
- Frederiksen behöver lite hjälp. - Ja, han blir inte yngre.
- Han har för mycket att göra. - Ska vi försöka hitta nån ny?
Det jag ville fråga om...
Skulle det göra nåt om vi sålde nedersta delen?
Vi kan bara anlägga gräsmatta.
- Det är den dyraste tomten i stan. - Och största och finaste trädgården.
Vi går aldrig ner i den delen. Och blir det också en förbifartsled...
Om vi sålde kunde jag köpa tillbaka hälften av Jørgens aktier.
- Dem har Skjold Hansen ju. - Om hans konsortium får tomten...
- Vad ska han med vår trädgård? - Bygga garage och bilfirma.
- Det för oväsen och smutsar ner. - Det märker inte vi.
De tänker bygga en hög mur mot oss. Och träden döljer det.
- Blir du av med Skjold Hansen? - Han har hälften av aktierna.
Men han blir lättare att hålla i schack.
Konstigt... hans svärson är direktör i den andra banken.
Skjold Hansen älskar att bära kappan på bägge axlar.
- Men du får det lättare. - Vi, annars hade jag inte bett om det.
Ja... Vi har fortfarande kvar en stor del av trädgården.
Det blir gott om plats till en barnvagn.
Det är mitt påhitt, men det betyder nåt för affärerna.
Både för konfektionsfabriken och för varuhuset.
Det är så mycket krångel med valutacentralen.
Det är bara trams med den.
- Men om det nu blir krig... - Varför skulle det bli krig?
- De skramlar med vapnen. - Så länge de bara skramlar...
- Nu försöksmörklägger de också. - Ja, vilket trams.
Hitler håller sig nog i skinnet. Det ser engelsmännen till.
- Var det 40000, du sa? - Men gör det inte för Mads skull.
Ni kan få 10000 var, du och Ellen och Daniel och Erik.
Vill du inte ha aktierna?
Jag har vad jag behöver. Och det har Larsen också.
- Vad pratar ni om? - Att du har vad du behöver.
Jag fattas en hammare och några spik.
- Dem känner du väl igen? - Ska de sättas upp i det här huset?
- På utedasset. - Nu har ni ju fått vattentoalett.
Din far använder det som en sorts galleri.
Jag kan skaffa dig ett av Fritz Clausen.
Han hänger redan där.
Larsen är så barnslig.
En makalös utsikt.
- Vet familjen att jag är köparen? - Ja.
Och det var ingen chock?
Familjen är bara intresserad av att det blir en stark man.
En annan stark man.
I affärer är Mads Skjern nog starkare än jag.
Familjen har anlitat Jørgen Varnaes som förvaltare.
Ja, det är ett problem. Familjen känner honom.
En god vän... Det kan bli problematiskt.
Jag tar hand om Jørgen Varnaes... också.
Sitter min man i möte än? Säg att jag är på ridhuset och har ätit.
Påminn honom om att hembiträdet är ledigt i dag.
Det är hon som är bilskollärarens fru.
Hon lär vara hård i nyporna.
Vi blir två till middag. Och ett glas Sherry när vi väntar.
Godkväll, bankdirektör Skjern.
- GodkvälL Det var ett tag sen. - Ja, ni har tydligen bra hälsa.
- Får jag slå mig ner? - Naturligtvis.
- Är frun ute och reser? - Nej, på ridhuset, så jag tänkte...
- Jaså, Olsen visste vad jag tänkte. - Då får jag be om tre.
- Förlåt... Ni väntar nån? - Ja, fröken Friis.
Det är bäst att jag...
Förlåt. Jag... visste inte att det var din plats.
- Det var det inte förrän jag kom. - Jag pratade bara med dr Hansen.
Fortsätt ni bara.
Jag har bjudit ut fröken Friis för alla god måltider hon serverat.
Vi ska till musikföreningen. Dit går ju ni också.
Ja, i början, när jag kom hit till stan.
Fröken Friis... lax?
Då blir det tre lax och tre fasan. Och vinlistan... tack.
Jag ville inte tränga mig på.
Jag bjuder, nu när trion är församlad.
Jag hörde om din far. Jag beklagar.
Det är ju vårt öde.
- Har er mor bestämt sig? - Hon flyttar nog till Köpenhamn.
Blir hon inte ensam?
Jag kan ju flytta ihop med henne. Hon kan få en stor lägenhet.
- Tänker du flytta? - Ja, det är ju inget nytt.
Eller hur, dr Hansen?
Då kunde ni lika gärna ha stannat hos er syster.
Vad säger hon? Hon behöver kanske också er.
Elisabeth funderar på att flytta till Mammy.
Hon vill arbeta som organist. Det finns fler kyrkor i Köpenhamn.
Kan hon inte få jobb här?
Nu när vi väntar barnet... Det kunde hon ha fått glädje av.
Hon har rätt i att hon inte får nån tjänst i Korsbaek.
Organist Halvorsen spelar nästan aldrig.
Men det gör hans vikarie. En lärare som prosten har skaffat.
Det låter förfärligt. Elisabeth spelar tio gånger bättre.
- Det kommer inte alltid en på det. - Det där är struntprat.
Inte när man vet vem som är ordförande i kyrkorådet.
Det hade jag glömt Tänk att han har sänt inflytande.
Ja, om det hade räckt med det.
- Finns det nåt mer? - Det vill jag inte plåga dig med nu.
- Är det nåt med banken? - Det var nåt som Jørgen berättade.
- Om Gustav? Om rättssaken? - Nej, han fick bara 100 kr i böter.
Vad är det då med Jørgen?
- Den där anställningen han fick... - Genom Gittes f.d. makes familj?
- Har han mist den? - Nej.
Men Mads Skjern har övertagit baronens aktiepost och makten.
- Men familjen Graa... - De tänker bara på pengar.
- Vad tänker Jørgen göra? - Han är kallad till möte i morgon.
Kallad...?
Dr Hansen, det är telefon.
Det är nog nån som har förätit sig. Sällskapslivs-säsongen har börjat.
- Och annars har du det bra? - Ja, och du?
Ja, man har det så bra som man förtjänar.
Då är säkert allt bra.
Det du sa om att flytta från stan...
Det menade du inte, va?
- Du sa det kanske för att... - Vad då?
För att du indirekt ville säga-
-att jag hade förstört nåt för dig.
Att förstöra klarar vi av själva. Anser inte du också det?
- Elisabeth, du får inte ge dig av. - För vem?
Jag kan inte bestämma över dig, men du måste stanna kvar.
- Varför ska jag det? - Så vi kan träffas av en slump.
- Det betyder mycket. - Tror du att det kan fylla mitt liv?
Mitt då?
Om vi kunde prata med varandra om hur vi har det...
- Det är inte så lätt för mig heller. - Prata med din fru då.
- Jag förstår att du är arg på mig. - Jag valde ju själv, inte sant?
Och du valde också själv.
Eller var det din bror som valde för dig?
Förlåt, det var naturligtvis ett recept.
- Sitter ni ensam? - Ja, fiolen skulle hem.
Det är advokat Varnaes.
Om jag kommer för sent, så är det er charmerande frus skull.
Som pojke var jag här på julfest. Granen stod ute i hallen.
- Där ska vi ha vår också. - Utsikten är fantastisk.
- Kände ni köpman Munk? - Jag gick i samma klass som dottern.
- Hon har tagit hand om modern. - Det sägs att hon blev konstig.
- Gudrun kommer med kaffet. - Ja tack.
Mitt kontor på Algade ligger mitt på byggplatsen.
Sadelmakarens gamla hus har blivit stort och mäktigt.
- Det är långt ifrån färdigt. - Ska det ha fler än tre våningar?
- Det finns andra sätt att utvidga. - Det har jag ju fått erfara.
Ni har blivit förvaltare i Graas Fabriker.
Jag hade lust att pröva nåt nytt.
Jag har köpt baronens aktiepost och tar hans plats i styrelsen.
- Det är ju naturligt. - Det blir en förändring till.
Graa senior är för gammal för att resa fram och tillbaka till Schweiz.
Hans intressen omhändertas hädanefter av advokat Øster.
- En mycket uppskattad kollega. - Han har alltid varit min advokat.
Det är klokt att försäkra sig om ordentlig juridisk hjälp.
Det var också därför jag bad er komma.
I era nuvarande villkor ingick att ni fritt kunde komma och gå.
- Ja, det låg i luften. - Det önskar jag ändra på.
Vi behöver er expertis i avdelningen som sköter råvarukontrakten.
- Hålla valutacentralen stången. - Ja, det kräver ju sin man.
Bra att ni ser så på det. Då kan vi utnyttja er varje dag från 8 till 17.
Ni får kontor på klädesfabriken.
- Vad säger den gamle direktören? - Han ska ju snart efterträdas.
- Han är ju en äldre herre. - Men duktig.
Företaget är sunt, men plan- ekonomerna gör det så invecklat.
- Jag har ju försökt bekämpa dem. - Ja, hade ni inte tänkt bli politiker?
- Det var bara ungdomsgriller. - En fast anställning är ju bättre.
För de flesta.
- Vi ses väl snart igen. - Ja, på fabriken endera dagen.
Åh, jag glömde säga...
Lönen. Den nya styrelsen har diskuterat den.
Den blir oförändrad, om ni är tillgänglig under hela arbetstiden.
Har han gått? Han verkar mer foglig än sin bror.
- Är han duktig? - Det finns det inget som tyder på.
- Men ni tänker behålla honom? - Ja, om vi får användning för honom.
Det slutar väl med att jag går på julkalas där igen.
- Hans Christian har varit så orolig. - Hans Christian är född orolig.
Jag trodde inte att han var så storsint.
Storsint? Sånt existerar inte. Nej, han behöver experter.
Produktionen blir invecklad på grund av planekonomerna.
- Och det insåg han? - Andra i styrelsen har väl sagt det.
Vad får du för arbetsuppgifter?
Att ha överblick. Direktören är gammal.
Det är nåt annat än det du pratade om när du anställdes.
- Mads Skjern är arbetsnarkoman. - Det har också gått fort för honom.
Han räknar med att jag är där från morgon till kväll.
Det finns ju personal.
- Du har sålt en bit av trädgården? - För att köpa tillbaka dina aktier.
Tiderna förändras, seder byts ut, som vi sjöng på konservativa möten.
Det var då det. Vi tar kaffet i vardagsrummet.
Hans Christian, du är väl också lättad å Jørgens vägnar?
Då är allt klart. Jag gör det i kväll. Där är min fru.
Det är Lassens som jag berättat om, och Børge, som du känner.
Så du klarade av att koka kaffe. Det brukar du annars inte kunna.
- Vad är det du ska göra? - En förteckning över cellerna.
- Det låter som nåt med biodling. - Du låter lite sur.
Jag är bara trött. Jag har strukit 30 skjortor hos apotekare Strøm.
- Och de stänker inte ordentligt. - Varför gör du det?
Pengar. Aksel ska ha ordentliga kläder. Det ska det nya barnet också.
De behöver väl inte likna herrskapsbarn.
Mina barn ska se ordentliga ut. Jag vill också ha riktiga möbler.
Soffa och sånt. Nåt mjukt och en matsal i Kuba-mahogny.
Du vill väl också ha en bungalow med flaggstång!
- Jag är gift med en kälkborgare. - Var du glad för det.
Vad är de andra? Den där Lassen och hans viktiga madam.
- Hon gör mycket för partiet. - Det har hon råd med.
- De har bil och villa, säger du. - Hon är född rik.
- Varför beblandar de sig med oss? - För att de är solidariska.
Man kan vara revolutionär även om man har pengar.
- Var är Aksel? - Han fick lägga sig. Han var trött.
- Du orkade inte leka med honom. - De var här Ju.
Jag hade glatt mig åt att få ge honom bollen.
- Kan du plocka undan på bordet? - Duka i andra ändan.
- Det kunde du när Herbert var här. - Då förstod jag allt mycket bättre.
Det var ordning och reda med det ni höll på med.
- Vad menar du? - Herbert, han var äkta.
Ja...
Tror du vi får se honom igen?
- Tror du det? - Ja... jag vill inte tänka på det.
Vicki och jag pratar om det varje gång vi ses. Du säger aldrig nåt.
- Du har väl inte glömt... - Jag har inte glömt nåt alls!
- Jag är ledsen för att jag var sur. - Det är så mycket du inte förstår.
Ja.
- Var är det? - Där.
Ser det ut så? Går det på ström?
Ja, och maten håller sig i flera dar.
Esther går fortfarande till skafferiet.
Och så kan vi göra is. Till bankdirektörens cocktails.
- Korsbaeks första Frigidaire. - De har också fått ett hos Skjerns.
Jaså? Det ska vi inte säga till frun.
- Vad är det? - Min hund. Den är bara åtta veckor.
- Vem har gett dig lov att ta hem den? - Min far. Det är länge sen.
Frun har aldrig velat ha hund på grund av bacillerna.
Först när vi blev stora. Den ska heta Rolf. Det är en dobermann.
Det är till Mammy. Ska jag skriva det?
- Har du sagt nåt till Elisabeth? - Inte än. Inte förrän det syns.
Jag har fått den av konsul Holms. Det är en av Bellas valpar.
- Är det din? - Ja, den ska heta Rolf.
- Vi kunde ha pratat om det först. - Du sa att jag fick i somras.
Det var innan ni reste till Paris.
- Du får lämna tillbaka hunden. - Du har ju lovat...
- Du vet varför, Hans Christian. - Ja, och Regitze kommer att förstå.
- Gå ner med hunden till köket. - Inte till köket!
Bara några minuter...
När du kommer tillbaka får du höra om en stor överraskning.
Då förstår du varför din far inte kan hålla sitt löfte, min vän.
- Vad söt den är. - Agnes, kan du hålla den?
- Det kan jag göra. - Du ska följa med upp.
En av Bellas valpar. Hon som har bitit lille herr Schwann!
Det betyder inte att den här... Men du får bestämma.
Hon glömmer snart hunden på grund av det andra.
Vad är det?
Om ni vill vara snälla och sätta er...
- Er mor har en stor nyhet. - Nej, det är din också.
- Jag trodde bara att du själv... - Vad är det?
- Ni skulle först fått veta det senare. - När man kunde se det.
Men när Regitze kom med hunden... För att hon ska förstå sin mor.
...ville vi berätta det som vi alla kan se fram emot.
- I mars... - ...får ni en lillebror eller syster.
Vad får vi?
- Det kommer ett nytt barn till huset. - Ett litet sladdbarn.
Så du förstår säkert varför du inte kan få hunden.
- Jag hatar dig! - Regitze...!
- Vad säger du, Ulrik? - Det lägger jag mig inte i.
Jag ska följa med dig till konsuln med valpen.
- Kom. - Så kan hon Inte gå.
- Det skulle frun inte tycka om. - Jag struntar i frun!
Frun har lagt sig och bankdirektören har ringt efter dr Hansen.
Ska den cirkusen börja igen!
Då kom jag i rätt ögonblick. Er fru kommer ner till middagen.
Stora barn säger lätt nåt de ångrar. Det får man vänja sig vid.
Vi tyckte att det var en god idé med en till.
Ett nytt barn löser inte gamla problem.
- Vi har aldrig haft det bättre. - Då ska man strunta i näsvisa barn.
Det var den där förbaskade hunden.
Jaså, var det bara hunden? Då går det över.
Där har vi ju Maude, vackrare än nånsin.
Det senaste från giftblandaren... Var är Regitze?
- Hon äter borta hos Agnes. - Jag glömde ge henne rumsarrest.
Nu pratar vi inte mer om det.
Nya noter? Skulle vi inte öva klart sonaten?
- Jag har en nyhet. - Den har jag hört.
- Regitze har varit här. - Den nyheten är inte så dålig.
- Det får man hoppas. - Er syster verkar klara det bra.
- Regitze är alldeles ifrån sig. - Det var dumt det där med hunden.
- Hunden är bara en detalj. - Er syster har förändrat.
Man ändrar sig inte innerst inne.
- Det får vi se. Det vet man aldrig. - Varje gång jag försöker...
- Men det gör detsamma. - Den andra nyheten...
Organist Halvorsen är för sjuk för att spela på julkonserten.
Jag skulle spela cellostämman i "Kol Nidrei". Vill ni spela orgel?
Jag är inte bekant med Vor Frues orgel.
- Det är år och dar sen... - Vi har gott om tid att öva.
Ska åhörarna plågas av magister Andersen-
- även om det är till förmån för de faderlösas jul?
- Där går gränsen för min offervilja. - För de faderlösa då?
Då kan det ju bli min svanesång häri Korsbaek.
Bankdirektören borde se artikeln om julkonserten på sidan tre.
Den här gånger är min svägerska nämnd för sina förtjänster.
Det skulle glädja min fru.
Ja?
På sidan tre står det om fröken Friis.
- De berömmer henne. - Det har hon också förtjänat.
Hon är bättre än magister Andersen. Han skrämmer bort folk.
Barnet kommer att ligga som en prins.
Eller en prinsessa.
- Det är ett stort arbete. - Det skulle helst in färdigt i dag.
Vi ska ju julpynta också.
Kan vi inte få tag på Agnes, så kan hon och barnen...
För Agnes är det nära förestående. Och ingen vet var Regitze är.
- Har hon inte kommit hem? - Nej, och hon läser inte läxorna.
Det har hon ju alltid gjort.
- Om frun frågar mig... - Ja, Laura?
Så driver hon omkring. Men det vet frun kanske inte heller?
- Att hon driver omkring. - Driver omkring? Vad menar ni?
- Frun borde fråga henne själv. - Hur ska det gå till?
Hon pratar aldrig med mig.
- Är det du, Maude? - Du väntade kanske några andra?
Bara nån som skulle titta på lägenheten.
- Du tänker fortfarande flytta? - Ja, nu är det ju bestämt.
- De skriver så uppskattande om dig. - För omväxlings skull.
Är nåt på tok, Maude?
Jag gladde mig så mycket.
Och nu håller allt på att förstöras.
- Är det Regitze? - Ja. Och Ulrik struntar i vilket.
- Vi hade ju trott att... - Får jag säga nåt, Maude?
- Du måste sluta. - Med vad?
Med att betrakta det med barnet som en föreställning-
- som du och kanske Hans Christian spelar för Ulriks och Regitzes skull.
Det är ju mina barn... våra.
Det är kanske det som håller på att gå upp för dem.
Varför just nu när vi skulle börja glädja oss?
- Vill du ha ett ärligt svar? - Ja, säg vad det är.
De ser att du plötsligt orkar med allt.
Var var den orken när de behövde dig?
- Jag hade ju dig, Elisabeth. - Ja, det var nog felet... kanske.
Det vore hemskt om du gav dig iväg.
Jag står inte ut med tanken på att du inte finns här.
Det skulle kanske vara det bästa för dig i längden.
Och för mig.
Och Regitze... För hon pratar väl med dig?
Ja.
- Går hon hit? - Hon är här.
Regitze!
Den där hunden... vi kunde kanske ha den där hemma.
Det vill jag inte utsätta en hund för.
Ja, jag springer här jämt. Ni har väl läst tidningarna?
- Här har varit nån hela tiden. - Jag träffade din syster.
- Hon såg ut som om hon gråtit. - Jag badar i tårar.
Det är väl för att vi alla behöver er. Jag har tagit med mig nåt annat.
En ansökan. Efter konserten har ni en chans.
- Tjänsten som biträdande organist. - Behöver jag ännu ett nederlag?
- Man ska utmana ödet. - Det gör jag genom att resa.
Ni var så modig när de flyttade från er systers hus.
Det ni vill nu är att fly.
Nu vill ni vara barnflicka åt er mor.
- Hon behöver mig kanske. - Frun klarar sig själv.
Ni har ju själv ett liv. Det har ni väl inte glömt?
Man ska inte ljuga för sig själv. Det där leder inte till nåt.
- Ge det en chans. - Först kommer Regitze.
- Sen Maude och nu... - Jag.
Jag vill inte heller mista er.
Magister Andersen kommer ju från den kommunala skolan.
Nu supplerar han sin pension genom att undervisa hos mig.
Blir han biträdande organist ägnar han sig helt åt Vor Frue.
- Jag hoppas inte jag hindrar er. - Nej, det är bra att vara orienterad.
Herr Andersen kommer ju till mig. Han miste sin fru förra våren.
Män är ju så hjälplösa när de blir ensamma.
Vad ville hon?
Rekommendera magister Andersen som biträdande organist.
Är det inte han som får oss att fly från kyrkan?
Finns det inte andra?
- Det är få som spelar orgel här. - Är han den enda sökande?
Ja, förutom en lärare och en husmor.
- Och så fröken Elisabeth Friis. - Hon kan i alla fall spela.
Men hon blir det inte. Den familjen har aldrig gjort oss nåt gott.
När du kan gå brodern till mötes...
Jørgen Varnaes är inte anhängare av fosterfördrivning.
Vad vet du om vad han är anhängare av?
Så församlingen ska straffas för att du är så fyrkantig.
Och så omusikalisk att du inte hör hur Andersen spelar.
Och för att du är en äkta jylländsk träskalle.
- Den familjen har trampat på oss. - Inte hon, Mads.
Du vill så gärna visa att du har råd.
Allt detta, barnens hästar, Ellens kläder. Vem ska vi imponera på?
Är det fel att visa att vi har klarat oss?
Det visar man inte på det sättet.
Utan genom att vara frikostig. Det kan få dem att baxna.
Så kan du berätta för dem att du har bättre råd än de.
- Fröken Mikkelsen då? - Hon vill bli av med en dålig lärare.
- Det är hennes personlige vän. - Och personliga black om foten.
Jag ska fundera på det.
Är det inte nån av er som har hört nåt från Herbert?
Inte sen i julas. Pürschel har sagt att han hoppas att Franco vinner!
Han som sköt med startpistolen i Folketinget-
-skulle ha siktat på Pürschel.
Får jag avbryta och förmedla dagens verkliga nyhet?
Fru bankdirektör Varnaes har nedkommit med en välskapt dotter.
- Och bankdirektören? - Har bjudit på kaffe och wienerbröd.
Traktering från Postgaarden.
Du Røde, den lilla kan bli ett lämpligt parti för din son.
Min pojke ska inte gifta sig med kapitalister.
När teet har serverats bär du runt den lilla.
- Var ska jag lägga henne? - Man lägger inte ifrån sig spädbarn.
Man bär dem in och ut igen.
Är det inte fantastiskt? Fru Varnaes är redan på benen igen.
Numera är man sängliggande i bara tio dar.
Ni låg väl helt stilla för er figurs skull.
Det finns en läkare som jagar upp kvinnorna samma dag de fött.
- Det är ju vansinne. - Mor låg en månad när hon fick mig.
Det var ju på hedenhös tid. Hej, allihop.
- Var har vi den lilla tuttenuttan? - Barnet.
- Esther kommer med henne. - Nästa gång är det väl er tur.
Min! Verkligen inte. Jag har gjort mitt.
- Jag tänkte på er dotter. - Det finns det ingen tecken på.
- Vad är det hon bär runt på? - Det är ju det lilla barnet, mor.
- Var kommer det ifrån? - Så vackert och välskapt!
- Det är tur vi har dr Hansen. - Är det han som är fadern?
- Nej, det är jag, tant Møhge. - Det är därför han är hemma.
- Jag var rädd för att ni inte kom. - Kan ni fatta det? Jag fick tjänsten.
- Då stannar du! - För att ha uppsikt över dig också.
- Då är han i alla fall storsint. - Eller inte helt tondöv.
Ge mig henne, så kan ni servera te.
Vi borde nästan berätta det.
Nej, låt det här vara Maudes och barnets dag.
- Här har vi en som är glad. - För vad?
För en sån söt lillasyster.
Vill du inte hålla henne?
Nej tack.
Ansvarig utgivare: Anders Melin